![](https://i0.wp.com/pequod.nesodd1.no/wp-content/uploads/2021/04/last-ned-1.jpg?fit=178%2C178&ssl=1)
Fra og med i går ble det innført et totalforbud mot tømming av båtseptik for fritidsbåter i hele Oslofjorden. Dette er kanskje et av de verste eksemplene på ren symbolpolitikk jeg noen gang har sett, og er bare egnet til å ytterligere øke politikerforakten…
Nå skal jeg med en gang ile til med å understreke at jeg i prinsippet ikke er i mot tiltak for å begrense forurensingen, men dette tiltaket er bare nok et eksempel på ren symbolpolitikk som ikke kommer til å ha noe som helst å bidra med når det gjelder å sørge for en renere fjord… Man begynner rett og slett i feil ende!
– Tilstanden i Oslofjorden er kritisk. Nå gjennomfører vi enda et av punktene i tiltaksplanen for fjorden ved å forby utslipp av kloakk fra fritidsbåter. En friskmeldt fjord vil være til glede for mange, ikke minst folk som bruker sommeren i og på vannet, sa klima- og miljøminister Andreas Bjelland Eriksen (Ap) i en pressemelding da det var klart at det skulle innføres et forbud.
Men saken er at dette er som “musa som pisser i havet” – for å sitere KNBF – båtforbundet.
Utslippene fra fritidsbåtene i Oslofjorden er mindre årlig enn hver gang det renner ut kloakk i fjorden etter kraftig regnvær, som gjør at renseanleggene til Oslo kommune ikke klarer å ta av for de økte utslippene. For en stund siden var det nettopp et slikt utslipp der kommunen oppfordret til å ikke bade i Bjørvika.
Hovedproblemet med Oslofjorden er at det er for mye nitrogen i fjorden. Dette påvirker blant annet algeveksten negativt, slik at oppvekstområder for fisk og smådyr blir borte. Kun et fåtall av kommunale renseanlegg utskiller nitrogen og utslipp går dermed rett i sjøen ved heftig nedbør i alle underdimensjonerte anlegg, slik som i det allerede nevnte Bjørvika-tilfellet.
Båtfolkets nitrogenbidrag er tilnærmet ikke-eksisterende og utslipp fra båtene utgjør en ikke målbar del av forurensningen i fjorden, sammenlignet med de massive nitrogenutslippene fra landbruk og industri, som er hovedproblemet!
Det gjør ikke saken bedre at regjeringen også nylig godkjente at sprengstoffprodusenten Chemring Nobel på Sætre i Asker kan femdoble nitrogenutslippene sine, fra opptil 41 til 200 tonn i året, fram til 2028! Dermed vil Chemring stå for nesten 10 prosent av nitrogenforurensingen i Indre Oslofjord. Utslippene fra båtfolk utgjør så vidt noen promille!
Og det er altså landbruket og industrien som er problemet, noe regjeringen ikke har hast med å innføre begrensinger for…
Så dette er symbolpolitikk som ikke kommer til å gjøre noe til eller fra for Oslofjorden.
En annen sak er at det for få tømmestasjoner for septik fra fritidsbåter. I underkant av rundt 50 tømmestasjoner i området som det er innført forbud i høres kanskje mye ut, men i praksis kan det for flere båtfolk bety flere timers kjøring til nærmeste tømmestasjon. I tillegg er det mange som gjerne ikke fungerer, og det er jo bare en båt av gangen som kan benytte dem.
![](https://i0.wp.com/pequod.nesodd1.no/wp-content/uploads/2024/05/438092628_10159617752167032_1921710843960102385_n.jpg?resize=300%2C225&ssl=1)
Så i fellesferien, hvor det er mange båter utpå, så er det fullt mulig at det oppstår tømmekø på de mest sentrale stedene! Det vil i praksis tilsi at de fleste kommer til å drite i forbudet, for å si det på den måten, og fortsette med tømming 300 meter fra land.
Selv er jeg for så vidt heldig stilt da min egen hjemmehavn har et tømmenlegg, men jeg har en båt som ikke har mulighet til å bruke en slik tømmestasjon, så jeg er rett og slett nødt til å fortsette å tømme i sjøen inntil videre. De aller fleste av de litt eldre bruktbåtene – som vel utgjør mesteparten av fritidsbåtflåten i Norge – har ikke et slikt tømmesystem montert. Mange har ikke en gang en septiktank, men må tømme rett i sjøen uansett (slik var det i snekka jeg hadde).
I Tresfjorden har jeg en septiktank som tømmes med jevne mellomrom og alltid så langt fra land som mulig. Samtidig bruker jeg toalettet minst mulig, og vill vel anslå at omtrent 95 prosent av bruken skjer når jeg må tisse. Kun i rene nødstilfelle må jeg gjøre nummer to, for å si det slik.
I prinsippet, og med tanke på miljøet generelt, ikke bare på en truet Oslofjord, så har jeg ikke noe problem med et slikt forbud, og det står da også på lista mi over kommende prosjekter i båten, å få bygget inn et tømmesystem.
Men regjeringen burde i det minste ha innført en støtteordning slik at allerede økonomisk pressede kommuner kunne fått midler til å opprette flere tømmeanlegg rundt fjorden, istedenfor å sende regningen til andre!
Selv om septiktømming så vidt jeg vet har vært gratis fram til nå, ser jeg at noen steder allerede har begynt å ta seg betalt for det. Det gjør det enda mindre sannsynlig at båtfolket vil følge forbudet!
Og ikke minst – sette inn effektive tiltak med riktig dimensjonerte renseanlegg for kommunenes kloakk og sette inn tiltak mot landbruket og industrien – for det er kun der det vil monne hvis man skal få bukt med forurensningen!
Derfor er dette forbudet fullstendig hodeløst og vil ha null innvirkning på fjorden, kun symbolpolitikk fra politikere som vil klappe seg selv på skulderen for å gjøre noe for miljøet, uten å rette innsatsen der det virkelig vil monne – med andre ord skyter de spurv med kanoner.